NÅ ER DU I BEDFORD FALLS
Jeg skylder George Bailey alt.
Hjelp ham, kjære Fader.
Josef, Jesus og Maria,
hjelp min venn mr. Bailey.
Hjelp min sønn George i natt.
Han tenker aldri på seg selv, Gud.
Derfor er han i knipe.
George er en bra kar.
Gi ham en sjanse, Gud.
Jeg elsker ham, Herre.
Våk over ham i natt.
Vær så snill, Gud.
Noe er i veien med pappa.
Få pappa hjem, er du snill.
Hei, Josef. Noe i veien?
Vi må visst sende noen ned.
Mange folk spør meg om å hjelpe George Bailey.
George Bailey.
Det er jo hans viktigste kveld. Du har rett.
Vi må sende noen straks. Hvem sin tur er det?
Det er derfor jeg kom hit, sir.
Det er urmakerens tur igjen.
Clarence har vel ikke vinger ennå.
Vi har alltid forbigått ham,
for han har IQ som en kanin.
Ja, men han er en enkel barnesjel.
Send bud på Clarence, Josef.
Sendte du bud på meg, sir?
Ja. En mann på jorden trenger vår hjelp.
- Flott. Er han syk? - Verre enn det. Han er motløs.
Nøyaktig kl. 10.45 jordtid -
- vil denne mannen vurdere å kaste bort Guds største gave.
Livet sitt, ja. Da har jeg bare en time å kle meg om på.
Hva slags klær bruker de for tiden?
Den timen bruker du på å bli kjent med George Bailey.
Hvis jeg fullfører oppdraget, kan jeg få vingene mine, da?
Jeg har ventet i over 200 år, og det begynner å bli folkesnakk.
- Hvilken bok er det? - "The Adventures of Tom Sawyer".
Gjør du en god jobb med Bailey, skal du få vingene.
Tusen takk, sir.
- Stakkars George. Sett deg. - Sette meg? Hva...?
Skal du hjelpe en mann, vil du vel vite litt om ham?
- Naturligvis... - Følg med, da.
- Ser du byen? - Hvor? Jeg ser ingenting.
Jeg glemte at du ikke har fått vinger ennå.
Jeg skal hjelpe deg. Konsentrer deg, nå.
- Begynner du å se noe? - Å, ja. Dette er utrolig.
Får du vinger, kan du se alt selv.
Fabelaktig.
Kom igjen, gutter!
- Hvem er det? - Det er George Bailey.
- En guttunge? - Det er da han var 12, i 1919.
Det skjer noe her som du må huske senere.
Kjør på, Marty! Bra gjort, Marty!
Her kommer reddharen, lillebroren min, Harry Bailey!
Jeg er ikke redd!
Kom igjen, Harry!
Hjelp, George!
Hold ut, Harry! Jeg kommer!
- Hjelp! - Hold ut, Harry!
- Hjelp. - Lag en kjede.
George reddet livet til broren den dagen, -
- men han ble forkjølet og fikk ørebetennelse.
Han mistet hørselen på det øret.
Det gikk uker før han igjen -
- etter skoletid kunne jobbe på Gowers apotek.
Mr. Potter!
Hvem er det? En konge?
Det er Henry F. Potter, den rikeste og gjerrigste mannen i fylket.
Jeg ønsker meg en million dollar.
Pølsesnabb!
Det er meg, mr. Gower, George Bailey.
- Du er sen. - Ja, sir.
Hei, George. Hei, Mary.
- Hei, Violet. - Lakrissnøre for to cent?
- Hun var først. - Jeg tenker fremdeles.
- Lakrissnøre? - Ja, takk, George.
- Jeg liker ham. - Du liker alle gutter.
Hva er galt med det?
Vær så god.
- Hjelper du meg ned? ' Hjelpe deg ned!
- Har du bestemt deg? - Jeg vil ha sjokolade.
- Med kokos? - Jeg liker ikke kokos.
Liker du ikke kokos?
Hønsehjerne. Vet du ikke hvor kokosnøtter er fra?
Se her. Fra Tahiti, Fijiøyene og Korallhavet.
Et nytt blad! Det har jeg aldri sett før.
Så klart ikke. Det får bare oppdagere, som jeg.
Jeg er utvalgt til å bli medlem i National Geographic Society.
Er det dette øret du er døv på?
George Bailey, jeg skal elske deg til jeg dør.
Jeg skal dra på oppdagelsesreise en dag.
Jeg skal ha et par harem og kanskje tre-fire koner. Bare vent å se.
- George! - Ja, sir.
Du får ikke betalt for å være kanarifugl.
Nei, sir.
VI BEKLAGER Å MEDDELE AT DIN SØNN ROBERT DØDE
IDAG MORGES AV INFLUENSA.
Mr. Gower. Er det noe du vil ha? Hva som helst?
Nei.
- Kan jeg hjelpe til her med noe? - Nei.
Jeg tar dem, sir.
Ta med de kapslene bort til mrs. Blaine.
Hun venter på dem.
Ja, sir.
GIFT
De har difteri der, har de ikke, sir?
Ja.
- Skal det tas betalt, sir? - Ja, ta betaling.
- Mr. Gower, jeg tror... - Gå med deg!
SPØR PAPPA, HAN VET
BRØDRENE BAILEYS KREDITTFORENING
Hvor skal du, kaptein Cook?
- Snakke med pappa. - Ikke nå.
- Det er viktig. - Det brygger opp til storm der.
- Onkel Billy, telefon. - Hvem er det?
- Bankinspektøren. - Jeg skulle ringt ham i går.
Sett den over hit.
- Jeg gråter ikke. - Du trygler. Det er verre.
Jeg ber bare om 30 dager til.
Vent litt, gutt. Bare 30 dager. Jeg skal få tak i 5000.
Skyv meg fram.
Har du lagt press på folkene om å betale huslånene?
Det er harde tider. Mange er arbeidsløse.
- Si opp lånene. - Det kan jeg vel ikke. De har barn.
- De er ikke mine barn. - De er jo noens barn.
Driver du med forretning eller veldedighet? Ikke med mine penger.
Hvorfor er du så hjerteløs?
Du har ikke familie. Du klarer aldri å få brukt opp alle pengene dine.
Skulle jeg la tapere som deg og den idioten av en bror du har, bruke dem?
Han er ingen taper. Du får ikke si sånt om far.
Du er byens beste mann.
- Bedre enn ham og alle sammen. - Gå nå.
Ikke la ham si sånt, pappa.
Det er greit, gutt. Takk.
Vi snakkes i kveld.
Hva? Medisinen skulle vært der for en time siden.
Den kommer om fem minutter.
Hvor er mrs. Blaines kapsler?
- Hørte du ikke hva jeg sa? - Jo, sir.
Hva er det for fantestreker du driver med?
Hvorfor leverte du dem ikke med en gang?
Vet du ikke at gutten er veldig syk? Din latsabb!
Du vet ikke hva du gjør.
Du puttet noe galt i de kapslene.
Du fikk et telegram. Du er lei deg.
Du puttet noe fælt i dem.
Det var ikke din feil, mr. Gower.
Se hva du gjorde.
Se på flaska du tok pulveret fra. Det er gift.
Jeg vet at du er trist.
- Ikke slå det dårlige øret mitt! - Nei. Herregud, George!
Jeg skal ikke si det til noen.
Jeg vet hvordan du har det.
Jeg skal ikke si det til noen. Ti kniver i hjertet.
Svippturkoffert i ekte engelsk okseskinn -
- med kodelås, børster og kammer. - Nei.
Hør her, Joe.
Jeg vil ha en svær en!
Hvorfor stoppet du?
Jeg vil du skal se nøye på det fjeset.
- Hvem er det? - George Bailey.
Gutten som fikk ørefik av apotekeren?
Det er samme gutten.
Det er et fint ansikt. Jeg liker det, jeg liker George Bailey.
Fortalte han noen om pillene?
Ikke en sjel.
Giftet han seg med jenta? Dro han på oppdagelsesferd?
Vent og se.
Jeg vil ikke ha noe for én natt,
men for 1001 netter.
Med god plass til merker fra Italia, Bagdad og Samarkand. En svær en.
Et flygende teppe.
Liker du den gamle kofferten her?
Der, ja. Den kan jeg bruke som flåte hvis båten synker.
- Hva koster den? - Den er gratis.
Øret mitt fusker visst. Sa du den var gratis?
Stemmer.
- Hvorfor står navnet mitt på den? - En gave fra Gower.
- Han valgte den ut selv. - Er det sant? Min gamle sjef.
- Hvilken båt tar du? - Jeg tar hyre på en kvegbåt.
Jeg liker kyr.
Hallo, mr. Gower. Tusen takk for kofferten.
- Det var akkurat en sånn jeg ville ha.
Glem det.
Jeg ønsker meg en million dollar...
Pølsesnabb!
- Kaptein Cook! Fått deg sjøbein? - Parlez-vous français, mister?
Send oss billedpostkort, George!
George, ikke ta imot juksepenger.
- Kofferten din lekker. - Hei, Ernie.
- Hei sann, George.
Jeg er rik turist i dag.
Skyss meg hjem med stil.
Stig på, Deres Høyhet.
For å gjøre ekstra stas tar jeg hatten på.
- God ettermiddag, mr. Bailey. - Hallo, Violet.
Så flott du er. Fin kjole du har.
Denne bruker jeg bare når det ikke er så nøye.
- Kunne du tenkt deg...? - Ja.
- Vil du bli med på rundtur, Bert? - Nei takk.
Jeg må gå hjem og se hva kona driver med.
Familiemann.
George! Harry! Dere river ned huset. Hold opp!
La dem være. Skulle ønske jeg var der oppe.
- Harry ødelegger dressen. George! - Alle barn burde være jenter.
Hvis alle var jenter, ble det ingen... Glem det.
George, Harry, kom og spis! Maten blir kald.
- Vi har ventet lenge på dere. - Ja vel, mamma.
Vær så god.
Tullebukker!
- Sett deg ned og spis. - Jeg har spist.
Skal du ikke pynte deg til eksamensfesten?
Det er Georges smoking.
Har du paier, Annie?
Rører du meg, slår jeg med kosten.
Jeg elsker deg. Det er måneskinn i kveld.
Mitt siste måltid i det gamle Bailey-pensjonatet!
Blodtrykket mitt!
Kan jeg ta bilen for å frakte tallerkener?
- Hvilke tallerkener? - Vi trenger bare noen og tjue.
Nei, det gjør du ikke, Harry. Ikke fintallerkenene.
La ham ta tallerkenene, mor.
Håper du får en god tur. Vi kommer til å savne deg.
Samme her.
Hva er det? Du ser sliten ut.
Jeg kranglet med Potter igjen.
Jeg trodde han ville roe seg når han ble med i styret.
Hva feiler det den grådige knarken?
Han er syk. Syk i hodet og syk i sjelen, hvis han har en.
Han hater alle som har noe han ikke har. Han hater oss mest.
- Gi plass! Ha det, pappa. - Ha det.
- Har du fyr? - Festlig!
Legg det i bilen, så henter jeg slipset og kraveknappene.
- Greit, mamma. - Ikke mist dem.
- Kommer du senere, George? - For å kjede meg i hjel?
Ikke verste måten å dø på. Mange pene jenter.
Vi skal bruke det nye gulvet i kveld også.
- Ikke noe gin i kveld, gutt. - Bare litt?
Nei, gutt. Ikke en dråpe.
Gutter og jenter og musikk.
Hva skal de med gin?
Var jeg sånn da jeg gikk ut av gymnaset?
Ja. Skulle ønske vi kunne sende Harry med deg på universitet.
Mor og jeg har pratet om det.
Vi har jo tenkt det ut.
Harry overtar min jobb, -
-jobber der i fire år og så drar han.
- Han er i yngste laget. - Ikke yngre enn jeg var.
Du ble født eldre, George.
- Hva? - Du ble født eldre.
Har du bestemt hva du skal gjøre etter universitetet?
Du vet hva jeg har pratet om.
Bygge ting, planlegge moderne byer.
- Få din første million før du er 30. - Halvparten i kontanter holder.
Kun et håp, men kunne du tenkt deg å jobbe for Kredittforeningen?
Tja...
Hvorfor henter du ikke en stol? Da sitter du godt
og kan høre alt som skjer.
Jeg ville gjort det hvis dette var verdt å høre på.
Jeg vet det er tidlig å prate om det.
Nei, pappa.
Jeg hadde aldri klart å sitte innestengt
i et stusselig kontor resten av livet.
Unnskyld, pappa. Jeg mente ikke det.
Jeg vil ikke vie livet til å prøve
å spare inn noen cent på rørlengder osv.
Jeg ville blitt gal. Jeg vil gjøre noe stort.
Jeg synes at vi, om enn i beskjeden målestokk, gjør noe viktig.
Vi fyller et grunnleggende behov.
Det er viktig for en mann å ha sitt eget tak, vegger og ovn.
Vi hjelper ham å få det i vårt stusselige kontor.
Jeg vet det, pappa. Jeg vet det.
Skulle ønske jeg ville...
Jeg har spinket og spart som en gnier for å...
Vennene mine er ferdig på universitetet.
Jeg føler bare at jeg vil sprekke hvis jeg ikke kom meg vekk.
- Ja, du har rett. - Du skjønner vel hva jeg mener?
Byen er intet blivende sted med mindre en vil krype for Potter.
Du har evner, gutt. Det har jeg sett.
Skaff deg utdanning, og kom deg vekk herfra.
Skal jeg gi deg et sjokk?
Du er en hedersmann.
- Hørte du det, Annie? - Ja da.
Det var på tide en av dere sa det.
Jeg kommer til å savne Annie.
Jeg tror jeg skal kle meg om og dra på Harrys fest.
Ha det hyggelig, gutt.
- Der er du jo. - Hei, George.
Du kjenner lillebror.
Jeg skal sende ham på universitet.
Det er Sam Wainwright.
Når kom du?
I ettermiddag. Jeg ville overraske barna!
- Universitetsutdannet nå. - "Joe College" Wainwright.
Det blir du også, førsteårsspire!
Deg ville jeg treffe, Harry.
Treneren har hørt om deg.
Han har fulgt alle kampene og vil vite om du kommer.
- Jeg må tjene penger først. - Vær rask. Vi trenger deg.
Ikke avdankete gamlinger som ham.
- George! Velkommen tilbake! - Står til?
Basseng under gulvet her sparte oss en ekstra bygning.
Harry, Sam, hygg dere.
- Mye god mat og pene jenter. - Jeg fikser jentene.
Jeg har en tredjedels dans ledig.
- Hallo, Violet. - Hva byr du?
- George. - Marty. Rene klassetreffet!
Sam, Harry.
Gjør meg en tjeneste, George.
- Husker du min lillesøster Mary? - Ja.
- "Mamma vil du skal komme, Marty!" - Dans med henne.
Meg? Jeg føler meg gammel nok som det er.
Bare én dans.
Det blir stort for henne.
Vær rask, Marty.
Jeg gidder ikke være barnevakt...
i neste øyeblikk ble jeg hektet av en fyr.
Derfor havnet jeg på fjerde.
Hvis ikke hadde jeg vunnet.
Jeg prøvde forgjeves å finne ut hvem det var.
Ingen ville si hvem det var fordi de var redde.
Husker du George? Dette er Mary.
- Vi ses. - Ser man det...
For å fortsette der jeg slapp...
- Dette er min dans! - Slutt å irritere folk!
Unnskyld... Hei, du!
- Neimen, hallo. - Hallo.
- Du glor som om du ikke kjente meg. - Det gjør jeg ikke.
Du gikk nesten daglig forbi meg på gaten.
Jeg? Nei, det var en jentunge som het Mary Hatch. Det var ikke deg.
Nå starter den store Charleston-konkurransen.
Premien er en ekte drikkepokal.
De dommerne ikke berører, blir på gulvet. Sett i gang!
- Jeg er ikke så flink. - Ikke jeg heller.
Hva har vi å tape?
Du er jo kjempeflink.
Hva er det, Otello? Er du sjalu?
Vet du at det er et svømmebasseng under gulvet?
Vet du at knappen bak deg får gulvet til å åpne seg?
Vet du forøvrig at George Bailey danser rett over sprekken?
Jeg har nøkkelen.
Trekk unna, alle sammen!
Vi må være flinke, Mary!
Kom dere opp derfra!
Ja, ja.
- Akkurat som et orgel. - Nydelig.
Jeg sa til Harry at jeg ville kjede meg.
Det var vilt kaos i garderoben.
Jeg slo ned tre stykker for å få disse klærne.
Jeg kan holde den våte kjolen.
- Ser jeg like teit ut som deg? - Jeg er vel ingen fotballspiller.
Du ser flott ut.
Alle bortsett fra meg ville nok sagt at du var byens peneste jente.
Hvorfor sier ikke du det, da?
Vet ikke. Kanskje jeg gjør det. Hvor gammel er du?
Atten .
- Du var 17 så sent som i fjor, da. - For ung eller for gammel?
Nei. Helt perfekt. Du passer til alderen din.
Du ser eldre ut uten klær på.
Jeg mener... Du ser eldre ut uten kjole.
Yngre, mener jeg. Du ser...
- Jeg står på den. - Sir. Mitt slep, takk.
For en klumsete slask jeg er!
Her er ditt etterslep, frøken.
Du kan kysse min hånd.
Da slenger jeg en stein på Granville-huset.
Nei. Jeg liker det.
Man ønsker noe og knuser et glass.
Man må være treffsikker.
Ikke gjør det. Det er slikt et romantisk gammelt hus.
- Jeg vil bo i det. - I det huset?
Jeg ville ikke vært spøkelse der engang. Se på andreetasjen.
- Hva ønsket du deg? - Ikke bare ett, en hel hurv.
Jeg vet hva jeg skal gjøre i morgen, neste dag, neste år og året etter.
Jeg skal riste av meg støvet fra denne byen og se verden.
Italia, Hellas, Partenon og Colosseum.
Så skal jeg på universitet, og så skal jeg bygge ting.
Jeg skal bygge flystriper og skyskrapere med hundre etasjer.
Jeg skal bygge kilometerlange broer.
Skal du kaste en stein?
Slett ikke verst.
Hva ønsket du deg, Mary?
Hva ønsket du deg da du kastet steinen? Si det, nå.
- Da går det ikke i oppfyllelse. - Hva vil du ha?
Hva vil du ha?
Vil du ha månen?
Bare si fra, så kaster jeg lasso rundt den og drar den ned.
God idé, faktisk. Jeg skal gi deg månen, Mary.
Jeg tar den.
09 så, da?
Du kan svelge den. Og den vil gå i oppløsning.
Månestråler vil skyte ut av fingrene og tærne -
- og hårtuppene dine.
- Prater jeg for mye? - Ja.
- Kyss. Ikke drep henne med preik. - Hæ?
Kyss henne istedenfor å drepe henne med preik.
Vil du jeg skal kysse henne?
Ungdom er bortkastet på feil folk.
Vent nå litt, du. Kom ut hit igjen.
Jeg skal kysse så du får hår på hodet igjen.
Mary?
Jeg gir meg. Hvor er du?
Her. i hortensiaen.
Vær så god. Ta i mot.
Hold an. Hva finner jeg på?
- Dette er en interessant situasjon. - Gi meg kåpen, er du snill.
Sånt er ikke dagligdags for en mann.
- Jeg vil gjerne ha kåpen. - Ikke i Bedford Falls iallfall.
Gesundheit.
George Bailey, gi meg kåpen!
Jeg har lest om sånt, men aldri...
Du burde skamme deg. Jeg sier fra til din mor.
Mor er langt der borte rundt hjørnet.
Jeg ringer politiet.
- De er i sentrum. - De ville ta mitt parti.
Da skriker jeg.
Jeg kunne selge billetter. Nei.
La meg nå se. Poenget er, -
-for å få denne kåpen...Jeg har det.
Vi gjør en avtale.
George!
Kom hjem med en gang.
- Faren din har fått slag. - Hva?
- Beklager, Mary. Jeg må dra. - Vi må skynde oss.
- Fått tak i lege? - Campbell er der nå.
Det var alt.
Jeg vet du må rekke toget.
Drosjen venter.
George avlyste turen til Europa for å hjelpe oss de siste månedene.
Lykke til på skolen, George.
Nå er vi kommet til hovedsaken.
Vi må utnevne en etterfølger for Peter Bailey.
Jeg vil ta opp mitt hovedanliggende.
- Vent. - På hva?
Jeg hevder at denne institusjonen ikke er nødvendig for byen.
Derfor vil jeg fremme forslag om å oppløse institusjonen -
- og overføre eiendeler og gjeld til bobestyreren.
Din skitne... Jeg skal vri om halsen på deg. George, hørte du...?
Det er for tidlig etter Peter Baileys død
å prate om å kvele Kredittforeningen.
Han døde for tre måneder siden.
Jeg støtter mr. Potters forslag.
Greit. Da ber jeg de to bestyrerne trekke seg tilbake. Før dere går, -
- er jeg sikker på at styret vil uttrykke sin sorg -
- over Peter Baileys bortgang.
Hans troskap og selvoppofrelse skapte denne organisasjonen.
Jeg vil gå lenger.
For folk flest var Peter Bailey Kredittforeningen.
Det sier du! Du sørget antakelig for at han gikk i grava.
Peter Bailey var ingen forretningsmann. Det var hans bane.
Jeg vil ikke være respektløs.
Han var en mann med såkalte høye idealer.
Idealer uten sunn fornuft kan ødelegge byen.
Ta for eksempel lånet til Ernie Bishop.
Han som sitter hele dagen på hjernen sin i en drosje.
Jeg vet nemlig at banken avslo dette lånet, men så kommer han hit, -
- og vi bygger ham et hus til 5000 dollar.
- Hvorfor? - Jeg håndterte det, mr. Potter.
Du har alle papirene og lønnen der.
Jeg går god for ham som person.
- En venn av deg? - Ja, sir.
Spiller en biljard med en ansatt, får man låne penger her.
Hva får vi da?
En misfornøyd berme istedenfor en sparsommelig arbeiderklasse.
Dette skyldes noen få naive drømmere -
- som Peter Bailey, som oppildner dem og fyller hodene deres
med umulige ideer.
- Jeg vil si... - Et øyeblikk, bare, mr. Potter.
Du har rett i at far ikke var noen forretningsmann.
Hvorfor han startet Kredittforeningen, vil jeg aldri skjønne.
Men du kan ikke kritisere ham som person, for hele hans liv...
Helt siden han og onkel Billy startet dette, tenkte han aldri på seg selv.
Han sparte ikke engang nok til å sende oss på skole, -
- men han hjalp noen folk ut av slummen din, og hva er galt i det?
Dere er alle forretningsmenn. Blir de ikke bedre borgere og kunder, da?
Hva var det du sa? At de måtte vente og spare penger -
-før de tenkte på å skaffe seg hus.
Vente på hva, da?
Til ungene er store nok til å dra, eller de er blitt gamle?
Vet du hvor lang tid det tar en arbeider å spare 5000?
Husk dette, mr. Potter. Denne bermen du snakker om, -
- er brorparten av de som arbeider, betaler og dør i samfunnet.
Er det for mye å be om at de arbeider, betaler, lever og dør i brukbare hus?
Det syntes iallfall ikke faren min.
For ham var de folk. For deg
er de kveg, din frustrerte, forkvaklete gubbe.
Etter min mening døde han rikere enn deg.
Jeg blåser i hva du mener.
Jeg snakker om Kredittforeningen.
Du snakker om noe du ikke kan få fatt i.
Og det ergrer deg. Det er det du snakker om.
Jeg har sagt for mye.
Dere er styret. Dere gjør som dere vil.
Bare én ting til.
Byen trenger denne usle institusjonen.
Om ikke annet så for å ha et sted folk
kan gå uten å måtte krype for Potter.
Sentimentalt pølsevev. Jeg vil ha forslaget mitt gjennomført.
Der sa du fra. Du lukket kjeften på ham. Dere skulle hørt ham.
Hva skjedde?
Vi blir satt ut av drift etter 25 år.
- Det som kommer lett, går lett. - "Hjelp søkes. Kvinne."
Skal jeg vente, George?
- Ja, jeg kommer straks. - Du mister toget.
Skolen har alt begynt.
- Hva skjer der inne? - Blås i det.
De avvikler bedriften. Jeg kan få meg ny jobb.
- Jeg er bare 55. - 56.
Gå nå. Du avlyste båtturen.
Du ofrer vel ikke universitetet også.
Potter ble nedstemt.
De vil ha fortsatt drift!
Du klarte det, George.
De har én betingelse.
- Hva? - Det beste ved det.
De har utnevnt George som farens etterfølger.
- Men onkel Billy, da? - Du kan beholde ham.
Du kan ansette hvem du vil.
En ting er klart. Jeg drar på skolen.
Dette er min siste sjanse. Onkel Billy er rett mann.
Men, George, da vil de stemme for Potter.
- Jeg vet det. Han dro ikke. - Stemmer.
Han ga skolepengene til broren Harry -
- og sendte ham på universitet.
Harry ble fotballstjerne.
Ja, men hva skjedde med George?
George ble fire år eldre og ventet på at Harry skulle komme og overta.
Det fins flust av jobber for folk som liker å reise. Se.
Oljefelt i Venezuela. "Mann med byggeerfaring søkes."
Her er Yukon. "Mann med ingeniørerfaring søkes."
Der tuter den.
Vet du hva verdens tre beste lyder er?
"Frokost er servert. Lunsj er..."
Nei. Ankerkjettinger, flymotorer og togfløyter.
- Peanøtter. - Her kommer professoren.
Professor Bailey!
George "Oppdageren" Bailey! "Elitespiller" Bailey!
- Du har ikke forandret deg. - Ingen forandrer seg her.
Godt å se deg.
- Hvor er mor? - Hjemme og steker gjøkalven.
Vent nå litt.
George og onkel Billy. Hils på Ruth.
Hallo.
- Ruth Dakin. - Ruth Dakin Bailey, om jeg må be.
Jeg telegraferte at jeg hadde en overraskelse: Hils på kona.
Du store min. Ei kone.
Hyggelig å hilse på deg. Gratulerer.
Hva driver jeg med? Gratulerer!
Disse to er jo gift!
Hvorfor sa du ikke ifra?
Ingen forteller meg noen ting.
- Er dere gift? - Ja.
Hvorfor giftet du deg med denne glupingen?
Det er veldig beregnende.
Far tilbød ham jobb.
Han fikk deg og jobben? Harry er kvitt uflaksen.
Du, den jobben. Ruth snakket over seg. Jeg har ikke sagt ja.
Du har holdt fortet her i fire år.
Jeg skal ikke skuffe deg. Jeg vil gjerne...
Vent. Jeg glemte koffertene.
Dette er den nye mrs. Bailey, kona til nevøen min.
- Står til? - Gamle venner av Bailey-familien.
Er det sant? Hva heter de? Få se.
Ja, så klart.
Vi skal holde den største festen som har vært heri byen.
Ta litt popkorn.
"George, George". Harry prater om deg hele tiden.
Ruth. Hva med denne jobben?
Pappa eier en glassfabrikk i Buffalo.
Han vil ha Harry i forskningsavdelingen.
- God jobb? - Ja da.
Dårlig betalt. Men gode framtidsutsikter.
Harry er et forskningsgeni.
- Far falt pladask for ham. - Og det gjorde du også?
Hei, Joe.
Å, du store min! Jeg føler meg så bra -
- at jeg kunne spytte Potter i øyet. Det tror jeg jammen jeg skal gjøre.
Hva sa du? Hæ? Kanskje jeg burde gå hjem.
Hvor er hatten min?
- Takk, George. Hvilken er min? - Den i midten.
Takk, George.
Kunne du bare peke ut riktig retning for meg, George?
Kredittforening-kamerat!
- Snu deg hit, og gå rett ned der. - Den veien.
Det gikk helt fint!
SØR-AMERIKA
Hei, mamma.
- Ikke for noe. - Ingenting.
- Hva syns du om henne? - Hun er herlig.
Hun kan holde Harry på tå hev.
Hun kan iallfall holde ham ute av Bedford Falls.
Vet du at Mary Hatch er kommet hjem fra skolen?
Hun kom hjem for tre dager siden.
Ei flott jente, Mary.
Hun kan hjelpe deg å finne svar, George.
Slutt med den gryntingen.
Kan du gi meg én god grunn til at du ikke skal besøke Mary?
Klart det. Sam Wainwright.
Sam er gal etter Mary.
Hun er ikke gal etter ham.
- Har hun sagt det? - Nei.
- Hvordan vet du det? - Jeg har vel øyne.
Hun lyser opp som en ildflue når du er i nærheten.
Dessuten er Sam i New York, -
- og du er her i Bedford Falls. - I kjærlighet og krig er alt tillatt.
Krig vet jeg ingenting om.
Jeg gjennomskuer deg så lett at jeg ser kraveknappen.
Du prøver å bli kvitt meg.
Her er hatten. Hvorfor slikt hastverk?
Ja vel, mor Kredittforening.
Jeg skal gå og finne meg ei jente og prøve litt lidenskapelig klining.
Hvis du bare kan peke hvilken vei jeg skal gå.
Denne veien.
God natt, mrs. Bailey.
- Unnskyld meg. - Vent nå litt.
Jeg tror jeg har et stevnemøte, men vent her i alle tilfelle.
Vi venter.
- Hallo, Georgie-Porgie. - Hei, Vi.
- Hva skjer? - Ingenting.
- Hvor skal du? - Jeg ender vel opp på biblioteket.
Blir du aldri lei av bare å lese om ting, Georgie?
- Ja. Hva gjør du i kveld? - Ingenting.
- Blir du med ut i kveld? - Gjerne. Hva skal vi gjøre?
Vi går ut på engene, tar av oss skoene og går gjennom gresset.
Så kan vi gå til fossen.
Det er nydelig der i måneskinn.
Det er en grønn dam der, som vi kan svømme i.
Så kan vi bestige Mount Bedford, nyte furunålslukten, -
- se på soloppgangen og være oppe hele natta.
- Det blir en storartet skandale. - Er du fra vettet?
Gå barbeint i gresset?
Det er to mil til Mount Bedford.
Greit, bare glem det, da!
- Hva driver du med, går vakt? - Hallo, Mary.
- Jeg gikk bare tilfeldigvis forbi. - Ja, jeg så det.
- Har du bestemt deg? - Hva behager?
- Har du bestemt deg? - Om hva?
Om å komme inn. Din mor ringte og sa at du kom -
- på besøk. - Har mor ringt deg?
Hvordan visste hun det?
- Sa du ikke det? - Nei. Jeg gikk bare en tur.
Jeg gikk bare tilfeldigvis forbi.
Hva har du...?
Gikk bare en tur.
- Jeg går ned, mor. - Ja vel, kjære.
GEORGE FANGER MÅNEN MED LASSO
Kommer du inn, eller?
Jeg kommer inn en liten tur.
Men jeg...
Jeg sa ikke til noen at jeg skulle hit.
- Når kom du hjem? - Tirsdag.
Hvor fikk du kjolen?
- Liker du den? - Grei nok.
Jeg trodde du dro tilbake til New York, -
- som Sam og Angie og de andre.
Jeg jobbet der i noen av feriene.
- Jeg hadde vel hjemlengsel. - Hjemlengsel? Etter Bedford Falls?
Ja. Familien og...alt.
- Skal du ikke sette deg? - Ja vel, en liten stund, da.
Jeg skjønner ingenting. Jeg sa ikke til noen at jeg skulle hit.
- Vil du gå? - Jeg vil ikke være uhøflig.
- Sett deg ned, da. - Hva er det?
For en vits!
Det lukter fremdeles furunål her.
Takk.
Hva er det?
Å, ja.
- Hyggelig det med Harry og Ruth. - Ja, det er fint.
- Liker du henne ikke? - Jo visst. Hun er skjønn.
Du liker ikke ekteskapet i sin alminnelighet?
Nei. Ekteskap er bra for Harry og Marty og Sam og deg.
Mary. Hvem er sammen med deg?
- Det er George Bailey, mor. - George Bailey! Hva vil han?
Jeg vet ikke. Hva vil du?
Jeg? Ingenting.
Jeg ville bare varme meg litt.
Han elsker voldsomt med meg, mor!
Be ham gå hjem, og du går ingen steder!
Sam Wainwright lovte å ringe i kveld.
Hva snakker hun om? Jeg kom ikke hit...
- Hvorfor kom du, da? - Jeg vet ikke.
Det er jo du som har alle svarene.
- Hvorfor går du ikke hjem? - Jeg vet ikke hvorfor jeg kom.
- God natt. - God natt.
Mary. Telefonen ringer. Det er Sam.
- Jeg tar den. - Hva holdt du på med?
Mary. Han venter.
Hallo?
Jeg glemte hatten min.
Hu hei, Sam! Hvordan går det?
Bare bra. Fint å høre stemmen din igjen.
Det var søtt sagt av deg, Sam.
Det er en gammel venn av deg her. George Bailey.
- Mener du mosegrodde George? - Ja, mosegrodde George.
- Hu hei, få et ord med ham. - Jeg skal rope på ham. George!
- Han vil vel ikke prate med George. - Jo, han spurte etter ham.
George. Sam vil snakke med deg.
Hei, Sam.
Ser man det, George Baileyovski! Du er en god kompis.
Prøver du å stjele dama mi?
Hva mener du? Ingen prøver å stjele noens dame. Her er Mary.
Jeg vil prate med dere begge.
Be Mary ta biapparatet.
- Mor bruker biapparatet. - Det gjør jeg ikke.
Vi kan begge høre. Kom hit.
Vi lytter, Sam.
Jeg har et stort opplegg på gang, som vil gjøre oss rike.
George. Husker du -
- da du fortalte at du hadde lest om å lage plast av soyabønner?
- Chilibønner. - Hold munn.
Husker du? Av soyabønner?
Ja, soyabønner.
Pappa fikk sans for ideen. Han skal bygge fabrikk utenfor Rochester.
Hva syns du om det?
Rochester? Hvorfor i Rochester?
Hvorfor ikke? Har du et bedre forslag?
Nei, hva vet jeg? Hvorfor ikke her?
Husker du den gamle redskaps- og maskinfabrikken?
Din far kan få den billig, og arbeidskraft også.
Halve byen mistet arbeidet da de la ned.
Jaså? Jeg skal si det til ham.
Det høres flott ut.
Jeg visste du ville få det til, baby.
Her er poenget. Mary, du er også med på dette.
Hør etter. Har dere penger?
Penger? Ja, litt.
Jeg vil du skal satse alt du har på aksjene våre.
George, jeg har kanskje jobb til deg.
Med mindre du fremdeles er gift med Kredittforeningen!
Det er det største siden radioen, og du blir fullverdig partner. Mary?
Jeg er her.
Kan du fortelle fyren at dette er hans livs største sjanse?
Han sier det er ditt livs største sjanse.
Hør på meg. Jeg vil ikke ha plast eller være fullverdig partner, -
- og jeg vil aldri gifte meg.
Skjønner du det?
Jeg vil gjøre som jeg vil.
Og du er...
Å, jøye meg...
Her kommer de!
Ha det bra!
NYGIFT
Først Harry, så George. Vi er bare gamle jomfruer nå, Annie.
Snakk for deg selv, mrs. B!
Hvis dere ser en fremmed her, er det bare meg.
Se, det er noen som kjører drosjen.
Pol'ti-Bert sendte denne. Dere skulle flyte til Lykkeland på boblene.
- Gode, gamle Bert. Champagne. - Hvor går bryllupsreisen?
Hvor vi skal? Se på dette.
Her er reisekassen. Tell, Mary.
- Føler meg som spritsmuglerkone. - Vi skal slå på stortromma.
En uke i New York, en uke på Bermuda.
De høyeste hotellene den eldste Champagnen, -
- den feiteste kaviaren, den beste musikken og den peneste kona.
Det gjør susen. Og så, da?
- Og så, da, kjære? - Hvem bryr seg om det?
Sånn skal det låte. Kom hit.
Ikke se nå, men det skjer noe merkelig i banken.
Men det ser sannelig ut som om de stormer banken.
Hvis du har penger i banken, bør du henge i.
- Vi stopper ikke, George. Vi drar. - Et øyeblikk, kjære.
- Ikke stopp, er du snill. - Jeg er straks tilbake.
Hei, alle sammen. Står til?
Hva er det som foregår her? Slipper dere ikke inn?
Hva er dette, onkel Billy? Helligdag?
George.
Kom inn, alle sammen. Bare kom inn.
Pass deg, Jimmy. Sett dere ned, folkens.
Det er stoler der borte.
Finn dere til rette.
Kan jeg få snakke med deg, George?
- Hvorfor ringte du ikke? - De sa du var dratt. Vi er i knipe.
- Hvordan startet det? - Banken sa opp lånet vårt.
- Når? - En time siden. Jeg ga alt vi hadde.
Det var mindre enn gjelden.
- Milde Moses! - Da ble jeg redd og stengte dørene.
- Hele byen er gått av skaftet. - Ja, hallo?
George, det er Potter.
Hallo?
Det går rykter i byen. Det sies at du har stengt dørene.
Er det sant?
Det var jammen godt å høre.
Går det bra, George? Trenger du politi?
Hvorfor det?
Folkemengder kan bli ganske ville, vet du.
Jeg strekker meg langt for å hjelpe deg med krisen.
Jeg har garantert banken nok midler til å møte deres behov.
De stenger i en uke for så å åpne igjen.
Han har overtatt banken.
Jeg kan miste en formue, men er villig til å garantere for dine folk også.
Be dem ta med aksjene sine hit, så skal de få 50 cent per dollar.
Du prøver deg alltid, men det nytter ikke.
Stenger du dørene før kl. 18.00, vil du aldri åpne igjen.
Var det et fint bryllup?
Jeg ville så gjerne komme.
Ja.
Du kan ta av deg denne nå.
Der er han.
Husk nå bare at situasjonen ikke er så mørk som den ser ut.
Jeg har nyheter.
Potter har garantert at banken vil få kontanter.
- Banken åpner neste uke. - Jeg har pengene her.
- Garanterte han for dette stedet? - Jeg spurte ikke.
- Vi trenger ikke Potter. - Jeg tar mine nå.
Dere tror feil om dette stedet, som om jeg har pengene i safen.
Pengene er ikke her.
Dine penger er i Joes hus, som er like ved ditt.
I Kennedy-huset, i mrs. Maitlands hus og i hundre andre.
Du låner dem penger til hus, og de betaler tilbake.
Skal du si opp lånet?
Jeg har 242 dollar her. Og 242 dollar vil ikke knekke noen.
Ja vel, Tom.
Skriv under her, så får du dem om 60 dager.
- 60 dager? - Det var avtalen da du kjøpte aksjer.
- Fikk du pengene dine? - Nei.
Det gjorde jeg. Potter betaler 50 cent av hver dollar for aksjene.
- Ja, kontant. - Hva sier du?
Du må holde deg til avtalen, Tom. Gi oss 60 dager.
- Ja vel. - Går du til Potter?
- Bedre å få halvparten enn ingenting. - Tom!
Tom! Randall! Vent!
Hør på meg. Jeg trygler dere om ikke å gjøre dette.
Får Potter tak i Kredittforeningen, blir det ikke bygd flere hus.
Han har allerede banken, bussene og varehusene.
Nå vil han ha oss. Hvorfor?
Fordi vi tar en del av fortjenesten hans.
Han vil at dere skal bo i hans slum og betale skyhøy husleie.
Du bodde i et Potter-hus. Har du glemt hva han tok for det?
Ed. Husker du i fjor du var i knipe og ikke kunne betale avdrag?
Du beholdt huset. Tror du Potter ville latt deg beholde det?
Skjønner dere ikke hva som foregår her?
Potter selger ikke. Han kjøper. Hvorfor?
Fordi vi får panikk, men ikke han. Han gjør noen røverkjøp.
Vi kan overleve dette.
Vi må holde sammen og ha tro på hverandre.
Min mann har ikke jobbet på et år, og jeg trenger penger.
Hva skal vi leve av?
- Jeg må betale legen. - Jeg må ha kontanter.
Jeg kan ikke mate barna mine med tiltro.
- Hvor mye trenger dere? - Hør! Jeg har 2000 dollar.
Med dette greier vi oss til banken åpner igjen.
- Tom. Hvor mye trenger du? - 242 dollar.
Nei, bare så det rekker til banken åpner.
Jeg skal ha 242 dollar.
- Vær så god. - Da er kontoen min avviklet.
Kontoen din er som før. Dette er et lån.
- Greit. Nå, Ed? - Jeg har 300 dollar her.
Hvor mye trenger du til banken åpner?
- 20 dollar, antar jeg. - Det var bedre. Takk, Ed.
Hvor mye, mrs Thompson?
- Det er jo dine penger. - Hvor mye vil du ha?
Jeg greier meg med 20 dollar, -
- og jeg skriver under. - Du trenger ikke skrive under på noe.
Betal når du kan.
- Ja, miss Davis? - Kan jeg få 17,50?
Velsigne deg. Klart du kan. Har du 50 cent?
- Sju, seks... - Vi skal klare det.
De får ikke stengt oss i dag.
...fem, fire, tre, to, -
- en! Bingo! Vi klarte det! Steng døra.
Vi holder det gående! Vi har to dollar igjen.
La oss smake på den. Vi må feire. Hent glass.
- Vi er trollmenn med penger. - Rene Rockefeller!
Hent et brett til de to dollarene.
- Vi sparer dem så de frør seg. Skål. - Skål for dollarmor og dollarfar.
Skal vi holde firmaet gående, bør dere yngle kjapt.
Skulle ønske de var kaniner.
Vi legger dem i safen og ser hva som skjer.
Folkens, bryllupssigarer.
Bryllup... Milde Moses, jeg er gift!
Hvor er Mary? Mary!
Jeg må rekke et tog. Toget er gått.
Er Ernie fremdeles her med drosjen?
George! Telefon til deg.
Kan du ringe kona mi?
Hun er sikkert hos moren.
- Det er mrs. Bailey som ringer. - Ikke mrs. Bailey. Jeg vil...
Mrs. Bailey! Det er kona mi. Jeg tar den her.
Mary? Hør her, kjære. Jeg beklager...
Hva? Komme hjem? Hvilket hjem?
Sycamore 320. Hvem bor der?
Waldorf Hotel.
Det er firmaets plakater. De vil ikke like dette.
Vil du ha bot i neste uke?
Er du ikke romantisk?
- Jo, men jeg ble kvitt det. - Leverpiller.
Hvem vil vel se leverpiller på bryllupsreisen?
Vi vil ha romantiske steder, vakre steder som George vil dra til.
- Nå kommer han. - Vi må få dem opp. Han kommer.
- Hvem? - Vår brudgom.
- Det er bryllupsreisen. Hent stigen. - Er de ender, eller?
- Sett opp stigen. Skynd deg. - Jeg skynder meg.
BRUDESUITEN
Hei sann... God aften, sir.
Entrez, monsieur. Entrez.
SØRHAVET LUKSUSREISER
Velkommen hjem, mr. Bailey.
Jommen...
Mary, da. Hvor har du...?
Å, Mary...
Husker du da vi knuste vinduer i dette gamle huset?
Det var dette jeg ønsket meg.
Du er vidunderlig.
- Har du leid et nytt hus? - Leid?
- Hørte du hva han sa, mr. Bailey? - Hva?
Jeg eier huset. Jeg, Giuseppe Martini, eier mitt eget hus!
Vi skal ikke bo som svin i Potter's Field lenger.
- Marie! Marie. - Kom med babyen.
Rene drømmen!
- Jeg tar ungene i bilen. - Takk, mr. Bailey.
Hopp inn her, unger.
En av gangen. Hopp opp i setet.
Sett dere ned, nå.
Hold an!
Ha det.
Er alle med?
VELKOMMEN TIL BAILEY PARK
Mr. og mrs. Martini, velkommen hjem.
George må alltid holde tale.
- Sam Wainwright. - Hvem bryr seg?
Brød. Måtte dette huset aldri oppleve sult.
Salt. Slik at livet alltid smaker.
Og vin. Må glede og velstand herske til evig tid.
Stig på i Martini-slottet.
Det bryr ikke meg.
Jeg er bare gjeldsinnkreveren din.
Men du kan ikke bare fnyse av Bailey Park lenger. Se her.
Kongressmann Blatz er her.
Be kongressmannen vente. Fortsett.
For 15 år siden sto det en håndfull hus her.
Den gamle gravlunden, ekorn og smørblomst. Jeg jaktet kaniner der.
I dag er det et titalls pene, små hus der.
90 % eies av tapere som pleide å betale leie til deg.
Potter's Field holder på å bli nettopp det - et jorde.
Nå slår bondeknølene vitser om David og Goliat.
Gjør de? Selv om de vet at Bailey ikke har tjent noe på dette.
Du vet hvorfor. Baileyene var grauthuer.
Hvert hus er verdt dobbelt så mye som det kostet å bygge dem.
- Hvis jeg var deg... - Det er du ikke.
Som jeg sa, det bryr ikke meg.
En dag vil denne glupe, unge mannen spørre George Bailey om jobb.
Bailey-familien har vært en verkebyll lenge nok.
- Ja, sir. - Kom inn.
Vi skal bare se nyfabrikken, og så kjører vi til Florida.
Hvorfor tar du dem ikke med?
Klart det. Hvorfor blir ikke dere med oss?
- Jeg kan ikke komme fra. - Du jobber fremdeles som en gal.
Jeg tilbød George å bli fullverdig partner med plasten.
- Han avslo blankt. - Ikke strø salt i såret, Sam.
Vi bør dra.
- Hyggelig å møte deg, Mary. - I like måte.
Ha det, George.
- Ha det, Mary. - Kos dere.
- Takk for at dere kom. - Florida. Hu hei!
Takk, sir.
- Litt av en sigar, mr. Potter. - Liker du den? Du skal få en eske.
Jeg antar at jeg finner det ut før eller siden, -
- men hva er grunnen til at du ville snakke med meg?
Det er nettopp det jeg liker ved deg, George.
Jeg er en gammel mann, og folk flest hater meg.
Jeg liker ikke dem heller, så da er vi skuls.
Du vet like godt som jeg at jeg eier stort sett alt i byen, -
- bortsett fra Kredittforeningen.
Du vet også at jeg lenge har prøvd å få kontroll over den, -
- eller knuse den, men uten å lykkes.
Du har stoppet meg.
Du har faktisk slått meg, George.
Alle i fylket kan skrive under på at det krever sitt.
Ta for eksempel depresjonsperioden.
Du og jeg var de eneste som klarte oss.
Du reddet Kredittforeningen. Jeg reddet resten.
Folk flest sier at du stjal resten.
Det sier de misunnelige, George. Taperne.
Nåvel. Jeg har vært ærlig om min side av saken.
La oss se på din side.
Ung mann, 27-28 år, gift, tjener omtrent 40 i uken.
- 45 dollar. - 45 dollar.
45 dollar.
Av det, etter å ha forsørget din mor og betalt regninger, -
- sitter du igjen med ti, hvis du spinker og sparer.
Om du får et barn eller to, kan du ikke engang spare ti.
Om denne unge mannen på 28, var en helt vanlig tusseladd,
ville jeg sagt at det gikk fint for ham.
Men George Bailey er ikke en helt vanlig tusseladd.
Han er en intelligent, smart og ambisiøs ung mann -
- som haterjobben sin, som hater Kredittforeningen
nesten like mye som meg.
En ung mann som har verket etter å dra ut på egen hånd fra fødselen av.
Den glupeste av dem alle.
En ung mann som må sitte og se -
- at vennene dra av sted, for han er fanget.
Jepp, han er fanget og ødsler bort livet-
- på å leke barnepike for en gjeng utlendinger.
Stemmer det bildet jeg beskriver, eller overdriver jeg?
- Kom til poenget, mr. Potter. - Poenget?
- Jeg vil ansette deg. - Ansette meg?
Jeg vil du skal styre mine forretninger og eiendommer.
George, du får starte med 20000 dollar i året.
20000 dollar i året.
Du har vel ikke noe imot å bo i byens fineste hus.
Kjøpe fine klær til kona.
Dra til New York i forretninger et par ganger i året.
Kanskje til Europa av og til.
- Ville du ha noe imot det, George? - Ville jeg?
Du snakker vel ikke til noen andre? Dette er meg. Husker du meg?
- George Bailey. - George Bailey, ja.
George Bailey, som nettopp har fått en kjempesjanse.
Såfremt han er glup nok til å gripe den.
Milde Moses.
Hva med Kredittforeningen?
Søren ta, mann! Er du redd for suksess?
Jeg tilbyr deg en treårskontrakt med 20000 i året fra i dag av.
Er det avtale eller ikke?
Mr. Potter, jeg vet jeg burde gripe sjansen, men jeg...
Er det mulig å få et døgn til å tenke over det på?
Ja visst. Bare gå hjem og prat med kona om det.
' Det Vi” Jeg gjerne gjøre. - Jeg gjør klar papirene.
- Greit, sir. - Ok, George?
OK, mr. Potter.
Vent nå litt.
Jeg trenger ikke et døgn eller å snakke med noen.
Jeg vet svaret nå, og det er nei.
Fordømt, altså.
Du sitter her og spinner dine nett-
- og tror at verden handler om deg og dine penger.
Det er ikke tilfelle.
I den store sammenheng er du ikke annet en tarvelig, liten edderkopp.
Og det gjelder deg også!
Det gjelder deg også!
Ville du ha noe imot å bo i byens fineste hus?
Kjøpe fine klær til kona.
Dra til New York i forretninger et par ganger i året.
Kanskje til Europa av og til.
Jeg vet hva jeg skal gjøre i morgen,
neste dag, neste år og året etter.
Jeg skal riste av meg støvet fra denne byen -
- og se verden.
Jeg skal bygge flystriper og skyskrapere med hundre etasjer.
Jeg skal bygge en kilometerlang bro.
Hva vil du ha, Mary? Vil du ha månen?
Bare si fra, så kaster jeg lasso rundt den og drar den ned.
- Hei. - Hei.
Mary Hatch.
Hvorfor i all verden giftet du deg med en som jeg?
For ikke å bli gammel jomfru.
Du kunne ha giftet deg med Sam og hvem som helst i byen.
Jeg ville ikke gifte meg med hvem som helst.
Jeg vil at barnet skal ligne deg.
Du fikk ikke engang bryllupsreise.
Jeg lovte deg...
- Hva sa du? - Barnet.
Bar...
Mary, er du med barn?
- George fanger stork med lasso. - Fanger stork med lasso?
Mener du å si...? Er det gutt eller jente?
Du har sikkert allerede gjettet at George aldri forlater Bedford Falls.
Mary fikk barnet, en gutt. Så fikk hun ett til, ei jente.
Dag etter dag jobbet hun med å pusse opp det gamle huset.
Kveld etter kveld kom George sent hjem fra kontoret.
Potter gikk hardt til verks.
MOTTAKSSENTER FOR REKRUTTER
Så ble det krig.
Mamma Bailey og mrs. Hatch ble med i Røde Kors.
Mary fikk to barn til, men hadde likevel tid til å lede lottene.
Sam Wainwright tjente en formue på plastcockpiter til fly.
Potter ble leder for Utskrivningsnemden.
Tjenestedyktig.
Gower og onkel Billy solgte krigsobligasjoner.
Pol´ti-Bert ble såret i Nord-Afrika og fikk Sølvstjernen.
Ernie drosjesjåfør hoppet i fallskjerm over Frankrike.
Marty var med på å erobre Remagenbroen.
Og Harry, Harry Bailey tok kaka.
Han var marineflyger og skjøt ned 15 fly, -
- to av dem mens de var ved å krasje i et fartøy med soldater.
- Ja, men George, da? - George?
George ble fritatt på grunn av øret og deltok i slaget om Bedford Falls...
Ta det med ro!
Vet dere at det pågår en krig?
...i Sivilforsvaret...
...og med innsamling av papir, skrot og gummi.
Som alle andre gråt og ba han den dagen Europa ble frigjort.
Og den dagen Japan ble slått, gråt og ba han igjen.
Josef, vis ham hva som skjedde i dag.
Ja, sir.
Om morgenen på julaften, klokka ti i Bedford Falls...
Hei, Ernie. Se på det.
PRESIDENTEN DEKORERER HARRY BAILEY
Det kommer til å snø igjen.
Hva mener du?! Se på overskriften?
Jeg vet det. Det er fantastisk.
Orlogskaptein Harry Bailey.
Se på dette, mr. Gower.
Denne er til deg, denne til deg og denne til deg. Vi ses.
VELKOMMEN HJEM HARRY BAILEY
Pass på å skrive navnet rett!
Sånn skal det være! Store nyheter!
George, det er Harry. Han ringer riks fra Washington.
Harry! Hørt på maken!
- Noteringsoverføring. Er det greit? - Klart det. For en helt, så.
Harry! Din hersens slabbedask. Gratulerer!
Går det bra med mor? Gjorde hun det?
Sier du det?
Mor spiste lunsj med presidentfruen.
Vent til Martha hører det.
Hva spiste de? Du skulle sett hva de koker i hop i byen.
Skal de det?
Marinen flyr mor hjem i ettermiddag.
- I et fly? ' Hva?
- Har onkel Billy kommet? - Han gikk innom banken.
- Han er ikke her nå, men... - George.
- Fyren er her igjen. - Hvilken fyr?
Bankinspektøren.
Harry, snakk med Eustace litt. Jeg kommer straks.
- Morn, sir. - Carter, bankinspektør.
God jul, mr. Carter.
Vi er alle veldig opprømte.
Broren min fikk nettopp Kongressens æresmedalje.
De har vel sånt å gjøre.
- Jeg håper du har hatt et godt år. - Godt år?
Mellom oss sagt, mr. Carter, er vi konkurs.
Ja, festlig.
Kom inn hit, mr. Carter.
Det er vel ikke rart når du godtar noteringsoverføring på rikssamtaler.
- Skal vi legge på? - Nei, han vil prate med onkel Billy.
Jeg håper du samarbeider så vi blir ferdige i kveld.
Jeg vil tilbringe julen med familien min.
Det skjønner jeg godt.
Stig på.
24. desember.
8000 dollar.
God jul, mr. Potter.
God morgen, mr. Potter. Hva står det i avisen?
Nei, ser man det. "Harry Bailey tildeles kongressmedalje."
Er det en av Bailey-guttene?
Man kan rett og slett ikke holde Baileyene tilbake.
Hva syns lathansen George om det?
Veldig sjalu. Han mistet bare tre knapper fra vesten.
George hadde selvfølgelig fått to medaljer om han hadde dratt.
- Dårlig øre. - Ja.
Noen som George måtte jo holde seg hjemme.
Alt pakket var nemlig ikke i Tyskland eller Japan.
- God morgen, mr. Bailey. - God morgen.
- Du har visst glemt noe. - Hæ?
- Du har glemt noe. - Hva?
- Skal du ikke foreta et innskudd? - Klart det.
Da har man vel pengene med.
Å, dægeren, altså!
Hva med den fingeren der?
Bailey!
Kjør meg tilbake dit. Heng i.
La det gå kvikt!
Kjør meg tilbake.
Føl deg som hjemme.
Jeg skal hente bøkene.
- Hei, Vi. - Kan jeg få snakke litt med deg?
Klart du kan. Inne på kontoret.
Onkel Billy, Harry er i telefonen.
Heng i, onkel Billy. Rikssamtale fra Washington.
- Harry ringer. - Nevøen din, husker du, vel?
Skynd deg.
Hallo? Ja, Harry. Ja, det går bra.
Jeg må få hodet undersøkt.
De må jo være et sted.
Greit.
- Vær så god. - Hadde jeg hatt sterk karakter...
Man må ha det for å dra hjemmefra og starte på nytt.
- Nei. Ikke gjør det. - Ta det. Du er blakk, vel?
- Jo, men... - Skal du pantsette pelsen og hatten?
Vil du gå til New York? De tar betalt for mat og husleie der og.
- Ja visst. - Det er et lån.
Det er sånt Kredittforeningen gjør.
Dessuten får du deg jobb. Lykke til.
Jeg er glad jeg kjenner deg, George Bailey.
Hils New York for meg.
Gi lyd fra deg av og til.
- God jul, Vi. - God jul, George.
- Mr. Bailey... - Beklager, -
-jeg kommer straks. Er onkel Billy her?
Der inne.
Hva foregår?
Bankinspektøren er her.
- Er han her? - Ja, han vil se regnskapene.
- Hva er det med deg? - Kom hit.
Eustace. Kom hit litt.
Så du om onkel Billy hadde kontanter i går?
Han telte dem på pulten før han stengte.
- Kjøpte du noe? - Ikke så mye som en tyggegummi.
Vi følger hvert eneste skritt du tok.
Denne veien.
La du konvolutten i lomma?
Kanskje.
"Kanskje" holder ikke. Vi må finne pengene.
- Jeg er ubrukelig. - Onkel Billy, hør her.
Skjønner du hva som skjer hvis vi ikke finner dem?
Har du noe hemmelig sted som du gjemmer penger?
Jeg har lett i hele huset, selv i de rommene som...
Hør på meg. Tenk.
Jeg klarer ikke å tenke mer, George.
Hvor er pengene, ditt dumme, gamle fjols?
Hvor er pengene? Vet du hva dette betyr?
Det betyr konkurs, skandale og fengsel!
Det betyr det. En av oss må i fengsel, og det blir ikke meg.
- Hei, kjære. - Hei, pappa.
Hva syns du?
Prosit.
- Tok du med kransen? - Hvilken krans?
"God Jul"-kransen til vinduet.
Jeg glemte den på kontoret.
- Snør det? - Ja.
- Hvor er frakken og hatten? - Jeg glemte dem på kontoret.
Hva er det?
Ingenting. Alt er i orden.
Kom. Du kan sette stjernen på.
- Helt i toppen. - Sånn.
Dekk til den nakne flekken der. Er det ikke flott det med Harry?
Er det ikke flott med Harry? Vi er berømte.
Jeg mottok minst 50 samtaler om paraden og banketten.
Din mor er så begeistret. Hun...
Er hun nødt til å spille det?!
Jeg må øve til festen i kveld, pappa.
Mamma sa vi kunne være oppe til midnatt og synge julesanger.
- Kan du synge, pappa? - Du må gå og barbere deg.
- Familiene kommer snart. - Familier!
Jeg vil ikke ha familier hit!
Du kan gjøre det mens jeg lager middag. Kom.
Unnskyld. Unnskyld meg!
- Har du hatt en stri dag? - Nok en stor dag for Bailey-familien.
Brown-familien har kjøpt ny bil. Du må se den.
- Er ikke vår bil bra nok? - Jo,pappa.
Unnskyld.
- Hvorfor unnskylder du deg? - Jeg rapte.
Du er unnskyldt. Gå opp og se om Zuzu trenger noe.
Hva feiler det Zuzu?
Hun ble forkjølet på tur hjem fra skolen.
For ikke å knuse en blomst hun fikk, lukket hun ikke jakken.
- Har hun vondt i halsen? - Forkjølelse. Legen sa...
- Var legen her? - Ja. Det er ikke alvorlig.
- Har hun feber? - Så vidt over 37,6°C. Hun blir bra.
Det er dette gamle huset.
Rart ikke alle har lungebetennelse.
Det er trekkfullt. Vi kunne like gjerne bodd i et kjøleskap.
Hvorfor må vi bli boende i denne tarvelige møkkabyen?
- Hva er det? - Alt.
En lykkelig familie, liksom? Hvorfor fikk vi så mange unger?
- Hvordan staves røkelse? - Spør din mor.
- Hvor skal du? - Se til Zuzu.
Det er jo til i morgen.
R-Ø-K-E-L-S-E.
Hei, pappa.
- Hva skjedde med deg? - Jeg vant en blomst.
Hvor skal du?
- Jeg vil gi blomsten noe å drikke. - Pappa skal gi den noe å drikke.
Se,pappa!
- Lim det på. - Ja vel.
Jeg skal lime dette på.
Der. Så god som ny.
Nå skal blomsten få drikke.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
- Hva? - Kan du prøve å sove litt?
Jeg er ikke trøtt. Jeg vil se på blomsten min.
Ja, men prøv å sove.
Så kan du drømme om den, og det vil bli til en hage.
Blir det?
- Telefon! - Jeg tar den.
Hallo?
Ja, det er mrs. Bailey.
Takk. Hun blir sikkert bra.
Legen sier hun burde bli bra til julemiddagen.
Er det Zuzus lærerinne?
Få et ord med henne.
Hallo? Mrs. Welsh? Dette er George Bailey, Zuzus far.
Hva slags lærerinne er du som sender henne hjem halvnaken?
Hun får sikkert lungebetennelse takket være deg.
Er det dette vi betaler skatt for, for å ha lærerinner som deg?
Dumme, ansvarsløse folk som sender unger hjem uten klær.
Kanskje mine unger ikke har de fineste klærne...
Den dumme...
Hallo, mrs. Welsh. Jeg vil be om unnskyldning...
Hallo?
- Hun hang på. - Jeg skal henge henne.
- Jeg skal slå hodet av deg! - Hva er det?
Hvem er det?
Mr. Welsh. Da får jeg sjansen til å si hva jeg egentlig syns om kona di.
George, slutt.
Gå vekk. Jeg tar meg av dette.
Hva? Skal du det, du?
Når du måtte føle deg modig nok...
Hallo...?
- Hvordan staves halleluja? - Er jeg en ordbok?
Slutt, Tommy! Kan du ikke den teite melodien, Janie?
Du spiller den igjen og igjen. Hold opp!
Om forlatelse, Mary.
Om forlatelse, Janie.
Jeg mente det ikke. Bare øv videre, du.
Pete. Jeg skylder deg også en unnskyldning.
Om forlatelse.
- Hva ville du vite? - Ingenting, pappa.
Hva er det med dere?
Janie. Jeg sa jo du skulle øve. Spill i vei!
Å, Pappa!
Hvorfor må du plage ungene? Kan du ikke bare...?
Mary...
Bedford 247, takk.
- Er pappa i knipe? - Ja, Pete.
- Skal jeg be for ham? - Ja, be som bare det.
- Jeg også? - Du også, Tommy.
Hallo? Onkel Billy?
Jeg er i knipe, mr. Potter.
Jeg trenger hjelp.
På grunn av et uhell er det manko i regnskapet.
Bankinspektøren kom i dag.
Jeg må skaffe 8000 dollar.
Så det var det journalistene ville snakke med deg om.
De ringte meg opp angående Kredittforeningen.
Det er også en fra Statsadvokatens kontor som leter etter deg.
Kan du være så snill og hjelpe meg, mr. Potter?
Det betyr mye for familien min.
Jeg kan betale renter på lånet.
Vil du ha Kredittforeningen...
Kan det være noe feil i regnskapsbøkene?
Det er ingenting galt i regnskapet.
Jeg har forlagt 8000 dollar.
- Har du forlagt 8000 dollar? - Ja, sir.
- Har du meldt fra til politiet? - Jeg vil ikke ha oppstyr.
- Harrys hjemkomst er i morgen. - Ja, det blir saker.
Har du spekulert på børsen med firmaets penger?
- Nei, det har jeg ikke. - Er det en kvinne, da?
Det går rykter om at du har gitt penger til Violet Bick.
- Hva? - Ikke det at det bryr meg.
Hvorfor kom du hit? Hvorfor spør du ikke Sam Wainwright?
- Han er i Europa. - Hva med de andre vennene dine?
De har ikke så mye penger. Det er kun du som kan hjelpe meg.
Jeg har visst plutselig blitt ganske betydningsfull.
Hva kan du sette som sikkerhet?
- Har du aksjer? - Nei, sir.
Obligasjoner, eiendom eller annet?
Jeg har en livsforsikring. En polise på 15000 dollar.
- Hva er egenkapitalen? - 500 dollar.
500 dollar!
Og du spør meg om å få låne 8000.
Se på deg selv. Du pleide å være så kjepphøy.
Du skulle dra ut og erobre verden.
Du kalte meg en gang en forkvaklet og frustrert gubbe.
Du er ikke annet enn en forkvaklet og frustrert ung mann.
En ussel liten funksjonær som kravler hit på hender og knær.
Ingen verdipapirer, aksjer eller obligasjoner.
Ingenting annet enn 500 usle dollar i egenkapital på en livsforsikring.
Du er verdt mer død enn levende.
Hvorfor spør du ikke ditt kjære pakk om ikke de kan låne deg 8000?
Vet du hvorfor?
For de ville kastet deg ut av byen.
Jeg skal si hva jeg skal gjøre for deg, George.
Siden bankinspektøren fremdeles er her, -
- skal jeg, som aksjeeier i Kredittforeningen, -
- kreve at det utstedes arrestordre på deg.
Pengeunderslag, manipulering og embetsmisbruk.
Bare gå, du, George.
Du kan ikke gjemme deg i en så liten by.
Bill? Dette er Potter.
God jul! Jeg er glad du kom.
Kan jeg få litt av den gode spagettien?
Vi har alt.
Herregud...
Kjære Gud i himmelen.
Jeg pleier ikke å be, men hvis du er der oppe og kan høre meg...
...vis meg veien.
Jeg har nådd bunnen.
Vis meg veien, Gud.
Går det bra, George? Trenger du skyss hjem?
Hvorfor drikker du så mye, min venn?
Gå hjem, mr. Bailey. Det er julaften.
Bailey? Hvilken Bailey?
Dette er mr. George Bailey.
Snakker du sånn til kona mi igjen, blir det verre.
Hun gråt i en time. Hun sliter seg ut med å undervise ungene dine.
- Og så skjeller du henne ut! - Ut!
- Jeg vil betale for meg. - Bare kom deg ut!
Du slo min beste venn. Pell deg ut!
- Går det bra, George? - Hvem var det?
Han er gått. En noksagt. Han heter Welsh.
- Han får aldri komme hit mer. - Sånn går det når man ber.
Det er siste gang han kommer inn. Hører du, Nick?
Skal bli.
- Hvor er polisen min? - Her er den.
Ikke den veien, mr. Bailey.
Du er ikke helt god.
Sett deg ned.
Ikke gå, er du snill!
Hva holder du på med?
Se hva du gjorde!
Oldefaren min plantet dette treet.
Hei, du!
Kom hit, din drukkenbolt! Få bilen vekk herfra!
Hva feiler det deg? Se deg for.
Hjelp!
Jeg hadde ikke tid til å ta på pent undertøy.
Kona ga meg det til min siste bursdag. Jeg døde i det.
Tom Sawyer tørker også.
Dere burde lese den nye boka Mark Twain skriver.
Hvordan falt du uti?
Jeg falt ikke uti. Jeg hoppet uti for å redde George.
Hva? For å redde meg?
Jeg gjorde jo det.
Du gjennomførte det ikke.
- Hva, da? - Selvmordet.
Det er ulovlig å begå selvmord i disse trakter.
Det er ulovlig der jeg er fra også.
- Hvor kommer du fra? - Himmelen.
Jeg måtte handle raskt. Derfor hoppet jeg uti.
Jeg visste at om jeg druknet, ville du redde meg.
Og slik reddet jeg deg.
- Festlig. - Du blør fra leppa, George.
Jeg fikk meg en på kjeften som svar på en bønn.
Nei, George. Jeg er svar på bønnen din.
Det var derfor jeg ble sendt hit.
- Hvordan vet du navnet mitt? - Jeg vet alt om deg.
- Jeg har sett deg vokse opp. - Er du tankeleser?
Nei.
- Hvem er du, da? - Clarence Oddbody, EK2.
Oddbody.
EK2? Hva er EK2?
- Engel klasse 2. - Hva?
Morna, min gode mann.
Jøsses.
Du store min.
Jeg lurer på hva Martini har i de drinkene.
Hva er det med deg? Hva var det du sa nettopp?
Hvorfor vil du redde meg?
Derfor kom jeg. Jeg er skytsengelen din.
Det skulle ikke forbause meg.
Tåpelig å tenke på selvmord pga. penger, 8000 dollar.
Sånne ting, ja. Hvordan vet du det?
Jeg sa jo jeg er skytsengelen din. Jeg vet alt om deg.
Du ser ut som den engelen jeg ville fått.
En fallen engel, vel? Hvor er vingene dine?
Jeg har ikke gjort meg fortjent til dem.
Det er derfor jeg er engel klasse 2.
Jeg vet ikke om jeg vil bli sett med en engel uten vinger.
Jeg må gjøre meg fortjent til dem. Kan du hjelpe meg?
Ja visst.
- Hvordan? - Ved å la meg hjelpe deg.
Kun én måte å hjelp meg på.
Har du 8000 dollar på deg?
- Nei, vi har ikke penger i himmelen. - Å, det glemte jeg.
Det er kjekt å ha her nede.
Jeg fant det ut i seneste laget.
Jeg er mer verd død enn levende.
Ikke si sånt. Jeg får ikke vinger hvis du har den innstillingen.
Du vet ikke alt du har gjort.
Var det ikke for deg...
Ja, da ville alle hatt det mye bedre, kona, ungene og vennene mine.
Hør her, småen. Gå og spøk for noen andre.
Du skjønner jo ikke. Dette er jobben min.
Hold snavla, nå.
Dette blir visst ikke så lett.
Tror du fremdeles at alle blir gladere hvis du begår selvmord?
Jeg vet ikke helt. Du har sikkert rett.
Det hadde sikker vært best om jeg aldri var blitt født.
- Hva sa du? - Skulle ønske jeg aldri var født!
Du må ikke si sånt.
Vent nå litt. Det var en tanke.
Hva tror du?
Ja, det vil gjøre susen.
Greit.
Du skal få ønsket ditt oppfylt. Du er aldri blitt født.
Du trenger ikke å lage så mye ståk.
- Hva sa du? - Du er aldri blitt født.
Du har ingenting å bekymre deg over.
Ingen bekymringer, ingen plikter, ingen gjeld på 8000.
Ingen Potter eller sheriff på nakken.
- Si noe annet i det øret. - Du kan høre på det.
Jeg har ikke hørt noe på det øret siden jeg var liten.
Må være den kalde dukkerten.
Leppa di blør ikke lenger heller, George.
Sannelig gjør den ikke det. Hva er som skjer?
Det har sluttet å snø.
Hva har skjedd her?
Jeg trenger et par stive drinker.
Hva med deg, engel? Vil du ha en drink?
- Så snart klærne er tørre... - Klærne er tørre.
Det er jammen sant. Ovnen må ha vært veldig varm.
Få på deg klærne. Vi spaserer opp til bilen min og...
Jeg spaserer, og du flyr.
- Jeg kan ikke fly. Har ikke vinger. - Ja, det er sant.
Hva er det?
Jeg satte bilen her. Nå er den borte.
- Du har ikke bil. - Jeg hadde en bil, og den sto her.
Jeg antar noen flyttet den.
- God kveld. - Du, hvor er bilen min?
Unnskyld?
Jeg eier bilen som krasjet i treet ditt.
- Hvilket tre? - Dette treet selvfølgelig.
Jeg kjørte i det og lagde en svær flenge der.
Du sikter til to andre trær. Jeg ble nesten redd.
Et av det eldste trærne i Pottersville.
Pottersville?
Du mener vel Bedford Falls.
Jeg mener Pottersville. Tror du ikke jeg vet hvor jeg bor?
Hva feiler det deg?
Hva som feiler meg? Jeg antar...
Jeg vet ikke.
Enten har han eller jeg mistet vettet. Eller du.
Det er ikke meg.
Kanskje jeg satte bilen hos Martini.
- Kom igjen, Gabriel. - Clarence!
Bare gå inn. Martini er en venn av meg.
Her kan vi sitte.
Hei, Nick. Hvor er Martini?
- Vil du ha en martini? - Nei, Martini, sjefen din.
Jeg er sjefen. Vil du ha en drink eller ikke?
- Dobbel bourbon. Kjapt. - Ja vel.
- Enn du? - Jeg tenkte akkurat...
Det er så lenge siden jeg...
Jeg står og venter på at du skal bestemme deg.
Det var gutten sin.
Jeg tenkte akkurat-
- på en flambert rompunsj.
Nei, det er ikke kaldt nok til det. Ikke på langt nær.
Jeg har det. Gløgg. Mye kanel og lite nellik.
Server den med et smil, gutt!
Vi serverer sterke drinker her
for mannfolk som vil bli fort fulle.
Vi trenger ingen raringer her for å gi bula atmosfære.
Forstått? Må jeg gi deg en med venstre så du skjønner?
Hva prater han om?
Så, ja, Nick. Gi ham det samme som min.
- Han er ålreit. - Greit.
Hva feiler det ham? Nick har aldri oppført seg sånn før.
Du vil få se mange merkelige ting fra nå av.
Ja vel.
Hei, småen. Jeg er engstelig for deg.
- Har du noe sted å overnatte? - Nei.
Ikke det, nei.
- Har du penger? - Nei.
Ikke rart du hoppet i elva.
Det var for å redde deg. Så jeg kunne få vingene mine.
- Der klarte noen det. - Klarte hva, da?
Hver gang en bjelle ringer, betyr det at en engel har fått vinger.
Hør her. Det er nok best at du ikke prater om å få vinger her.
Hvorfor? Tror de ikke på engler?
Jo da.
Hvorfor blir de forbauset over å se en, da?
Han ble aldri voksen.
Hvor gammel er du, Clarence? Jeg blir ...i mai.
Nå holder det. Dere to nisser kan bare dra dere ut herfra!
Gå ut gjennom døra eller vinduet.
- Hva er det, Nick? - Hvorfor kaller du meg Nick?
Det er jo navnet ditt.
Hva har det å si? Jeg kjenner deg ikke.
Vent. Hei, du, kom hit.
Sa jeg ikke at du ikke får lov å tigge her?
Herregud!
Mr. Gower?
Hva...?
Mr. Gower, det er George Bailey.
- Kjenner du meg ikke? - Nei.
- Kast ham ut.
Mr. Gower! Hva skjer?
Nick. Er ikke det apoteker Gower?
Enda en grunn til ikke å like deg.
Han satt 20 år i fengsel for å ha forgiftet en unge.
Kjenner du ham, må du og være fengselsfugl.
Kan du vise disse herrene veien ut?
Ja visst. Denne vei, mine herrer.
Bli der.
Skjønner dere? Jeg deler ut vinger!
Du var ikke der og kunne stoppe Gower i å ha gift i kapslene.
Det er klart jeg var der. Jeg husker det godt.
Hva foregår her?
Dette burde være Martinis sted.
Hvem er du?
Jeg sa jo at jeg er skytsengelen din.
Ja, det sa du.
Hva annet er du? Er du hypnotisør?
- Nei visst. - Hvorfor ser jeg merkelige ting, da?
Skjønner du ingenting, George? Det er fordi du ikke ble født.
- Hvem er jeg i så fall? - Ingen. Du har ingen identitet.
Det er klart jeg har identitet. Jeg heter George Bailey.
Det fins ingen George Bailey.
Du har ingen papirer, kort eller sertifikat.
Ingen bevis på tjenestefritak eller forsikringspolise.
De er heller ikke der.
- Hva? - Zuzus kronblader.
Du har fått en stor gave, George.
Du har fått sjansen til å se hvordan verden ville blitt uten deg.
Vent nå litt.
Jeg har visst en merkelig drøm.
Ha det. Jeg går hjem.
- Hvilket hjem? - Hold kjeft. Kutt ut!
Du er gal. Det tror nå jeg! Du er skrullete!
Du gjør meg gal også. Jeg ser syner.
Jeg skal gå hjem og treffe kona og familien, og jeg går hjem alene!
Hvordan klarer jeg meg, Josef?
Takk.
Nei, jeg tok meg ikke en tår!
BOKSEKAMP HVER ONSDAG
PANTELÅNER
DEILIGE DAMER
Hvor har Kredittforeningen flyttet?
- Hva for noe? - Bailey-bygningen.
De gikk konkurs for mange år siden.
Han er en løgner!
Jeg kjenner alle storkarer i byen!
Jeg kjenner Potter, og du skal...
Violet!
Hei, det er Violet Bick!
- Jeg vet det! - Jeg kjenner henne!
Gå deg en tur. Stikk!
Ernie!
Kjør meg hjem, Ernie! Jeg mister vettet!
- Hvor bor du? - Ikke begynn du og! Sycamore 320.
- Ja vel. Sycamore 320? - Ja, kjapp deg.
Ja vel.
Hjelp meg å få klarhet i noe.
Jeg må ha drukket dårlig sprit.
Du er Ernie Bishop, og du bor i Bailey Park med kone og barn.
- Har du sett kona? - Jeg har vært der hundre ganger!
Tullprat. Jeg bor i ei rønne i Potter's Field.
Kona tok ungen og stakk for tre år siden. Jeg har aldri sett deg før.
Greit. Klampen i bånn. Bare få meg hjem.
- Er det her? - Klart det.
Ingen har bodd i dette huset på 20 år.
- Hva er det, Ernie? - Hold øye med fyren. Han er skjør.
Mary? Mary!
Tommy? Pete? Janie? Zuzu? Hvor er dere?
De er ikke her. Du har ingen barn.
- Hva har du gjort med dem? - Opp med hendene!
- Kom ut hit, begge to. - Bert! Gudskjelov at du kom.
Hva har skjedd med huset? Hvor er Mary og ungene?
- Hold øye med ham, Bert. - Hva feiler det dere to?
Dere var her bryllupskvelden.
Dere sto ute -
- og sang for oss. - Det er best jeg drar.
Vi skal ta deg med til legen.
- Alt vil nok ordne seg. - Kjør meg til mors hus, Ernie!
Denne fyren sier han er engel.
Jeg vil helst ikke gjøre dette...
Løp, George!
- Josef! - Hold kjeft!
Josef!
Hvor ble han av? Jeg hadde ham her.
Jeg trenger en drink.
Hvor ble han av? Hjelp meg å lete.
MAMMA BAILEYS PENSJONAT
Nå?
Mor...
Mor? Hva vil du?
Det er George. Jeg var sikker på at du ville kjenne meg igjen.
Hvem George?
Vil du ha rom, har vi ingen ledig.
Hjelp meg, er du snill. Noe forferdelig har skjedd.
Det har skjedd med alle.
La meg komme inn. Kan jeg være her til jeg blir bra?
Jeg slipper ikke inn fremmede med mindre kjentfolk har sendt dem.
Jeg kjenner alle du kjenner. Svigerbroren din, onkel Billy.
- Kjenner du ham? - Ja visst.
- Når så du ham sist? - I dag.
Løgn. Han er på galehus, og der hører du også hjemme.
Er det ikke rart? Hver manns liv berører så mange andre liv.
Når han ikke er der, blir det et stort tomrom.
Jeg har hørt om sånt. Du har forhekset meg. Jeg skal få brutt den.
Jeg vet hvordan. Den siste jeg snakket med før dette, var Martini.
- Vet du hvor han bor? - Ja visst. i Bailey Park.
- Sikker på at dette er Bailey Park? - Jeg er ikke sikker på noe lenger.
Jeg vet bare at dette burde være Bailey Park.
- Hvor er husene? - Du var ikke her og bygde dem.
KJÆR SØNN HARRY BAILEY
Din bror Harry falt gjennom isen og druknet da han var ni.
Det er løgn! Harry Bailey dro i krigen!
Han fikk æresmedalje.
Han reddet alle mann på fartøyet.
Alle på fartøyet døde.
Harry reddet dem ikke fordi du ikke reddet Harry.
Saken er nemlig at du hadde et vidunderlig liv, George.
Skjønner du ikke hvor dumt det ville være å kaste det bort?
- Clarence? - Ja, George.
- Hvor er Mary? - Jeg kan ikke...
Jeg vet ikke hvordan du vet alt dette, men fortell hvor kona mi er.
- Jeg har ikke lov å si det. - Fortell hvor hun er.
- Du vil ikke like det. - Hvor er hun?
Hun er gammel jomfru. Hun giftet seg aldri.
Hvor er Mary? Hvor er hun?
Hun skal akkurat til å stenge biblioteket.
Det må finnes en enklere måte for meg å få vinger på.
POTTERSVILLE FOLKEBIBLIOTEK
Mary.
Det er George! Husker du? Hva har skjedd?
Jeg vet ikke. Slipp meg!
Vær så snill. Ikke vær sånn. Hjelp meg!
Hvor er ungene våre? Jeg trenger deg!
Hjelp meg!
- Slipp meg. - Hjelp!
Stopp ham!
Tom! Ed! Charlie! Det er kona mi!
- Mary! - Ring politiet.
Slå ham i hodet med ei flaske!
Du trenger en tvangstrøye.
Clarence!
Stikk!
Pass opp!
Clarence!
Hjelp meg, Clarence!
Få meg tilbake!
Jeg blåser i hva som skjer med meg.
Få meg tilbake til kona og ungene!
Vær så snill og hjelp meg, Clarence!
Vær så snill! Jeg vil leve igjen. Jeg vil leve igjen.
Kjære Gud, la meg leve igjen.
Hei, George!
Er alt i orden? Hva er i veien?
- Kom deg vekk, ellers slår jeg igjen! - Hvorfor roper du sånn, George?
George? Kjenner du meg igjen, Bert?
Tuller du? Jeg har lett over hele byen etter deg.
Jeg så bilen stå smadret i et tre...
Du blør fra munnen. Er du sikker på at alt er i orden?
Jeg blør fra munnen, Bert! Jeg blør fra munnen...
Zuzus kronblader. Her er de!
Hva sier du til det, Bert?!
- God jul! - God jul.
Mary!
NÅ ER DU I BEDFORD FALLS
Hallo, Bedford Falls!
- God jul! - God jul, George.
God jul, kino!
God jul, Emporium!
God jul, gode, gamle Kredittforening!
God jul, mr. Potter!
Godt nyttår til deg...i fengsel.
Dra hjem. De venter på deg.
Mary!
Hallo, herr bankinspektør. Står til?
- Mr. Bailey, det mangler penger. - Ja, 8000 dollar.
- Jeg har et dokument. - En arrestordre!
Jippi, jeg skal i fengsel!
God jul! Journalister. Hvor er Mary?
Se på dette fabelaktige og trekkfulle gamle huset. Mary!
Har dere sett kona mi?
- God jul, pappa! - Ungene mine! Pete!
Janie! Tommy!
Få se på dere. Jeg kunne spist dere.
- Hvor er moren deres? - Hun leter etter deg.
- Pappa! - Zuzu! Hvordan føler du deg?
Bra. Ikke det grann feber.
- Halleluja! - Hallo.
- Kjære George! Hvor var du? - Mary!
Kjæreste George! Hvor har du vært?
La meg ta på deg. Er du virkelig?
- Å, George. - Du aner ikke hva som har skjedd.
Du aner ikke hva som har skjedd.
Kom ned, George. Skynd deg. De er på vei.
Kom.
Kom inn hit.
Still deg foran treet, og ikke rør deg.
- Hva skjer? - De kommer.
- Det er et mirakel, George. - Hva er det som skjer?
Hvem skal komme, pappa?
- Kom inn, onkel Billy. - Hvor skal den?
- Inn hit. - George.
Jeg har ikke sett på maken.
Er det ikke fantastisk? Mary gjorde det.
Hun fortalte folk at du var i knipe.
De løp byen rundt og samlet inn penger. Ingen stilte spørsmål.
Sa bare: "Har George problemer? Regn med meg."
Stormer de banken igjen?
Vær så god, George. God jul.
Sånn ja.
Køen er til høyre.
Det kommer mer, George.
God jul.
Mr. Martini!
Mr. Martini! Kom fram hit!
Jeg brøt opp jukeboksen også!
Mr. Gower!
Jeg gikk til dem som har handlet på krita.
Jeg drar ikke, George. Jeg har ombestemt meg.
Jeg har spart til skilsmisse i fall jeg fikk en ektemann!
George. Jeg fikk fakultetet opp og ut av senga.
Her har du noe å leke med.
Jeg hadde ikke hatt tak over hodet uten deg, George.
Stille. Hør på dette.
Det er fra London.
"Gower telegraferte at du trengte penger."
"Kontoret er bedt om å forskuttere deg opptil $25 000."
"Hu hei og god jul. Sam Wainwright."
Mr. Martini, hva med litt vin?
Harry Bailey!
George! Din gamle slabbedask!
- Harry! - Jeg håper jeg ikke kom for sent.
Jeg skysset ham fra flyplassen så fort råd var. Han fløy hit i snøstorm.
Hva med banketten i New York?
Jeg dro straks jeg mottok Marys telegram. God idé. Skål!
Skål for storebror George, byens rikeste mann.
HUSK: DEN SOM HAR VENNER, ER INGEN TAPER.
TAKK FOR VINGENE! HILSEN CLARENCE
Hvem er det?
Det er en julegave fra en god venn av meg.
Se. Lærerinna sier at hver gang en bjelle ringer, får en engel vinger.
Det stemmer.
Godt gjort, Clarence.
SLUTT
Norwegian